Suomenruotsalainen identiteetti
Suomenruotsalainen identiteetti
Luettuani suomenruotsalasten kommentteja eri kielikeskusteluissa, niissä esiintyi outoja piirteitä, jotka viittaavat siihen, että suomenruotsalaiset ovat muutakin kuin ruotsia puhuvia suomalaisia - monet tuntuvat samaistuvan enemmän Nordeniin tai Ruotsiin kuin Suomeen.
Yllätyksekseni huomasin, että asiaa on tutkittu, viittauksia löytyy jopa wikipediasta - mutta maininnalla, että näistä ei sitten yleensä puhuta julkisesti.
Wikipedia:
Suomenruotsalaiset alkoivat varsinaisesti korostaa omaa, suomenkielisistä eroavaa identiteettiään 1800-luvun jälkipuolella. --- Svekomaanit korostivat, että Suomen ruotsinkieliset muodostavat oman ruotsalaisen kansallisuuden Suomessa. Usein käytettiin termiä östsvenskar, itäruotsalaiset.
Ilmeisesti myös suomenruotsalaisuus on Pohjanmaalla lähempänä ruotsalaisuutta kuin helsinkiläinen suomenruotsalaisuus. Näin kirjoittaa kaveri Pohjanmaalta:
[På Österbotten] Man tittar på svensk TV, läser VeckoRevyn och Amelia, känner väl till svenska politiker, svensk kultur, svenska skådisar och artister etc. Det är så naturligt att man inte ens reflekterar över saken.
Man identifierar sig utan tvekan mer med det rikssvenska än med det finska. En österbottning är starkare i sin identitet som svensk, helt enkelt svensk och svenskspråkig, än en svenskspråkig person bosatt i Hesa.
Tuntuu ilmeiseltä, että suomenruotsalaiset näkevät itsensä, historian ja Suomen kansalaisten luonnollisen viiteryhmän toisin kuin suomenkieliset. Tästä ei vain ole puhuttu.
wikipedia:
Suomenruotsalainen kielitieteilijä Leif Höckerstedt katsoo, että suomenruotsalaisuutta on mahdotonta tarkastella Ruotsista irrallaan olevana ilmiönä. Hänen mukaansa Suomen suomenkieliset ja ruotsinkieliset ovat sitoutuneet yhteisiin poliittisiin tavoitteisiin, mutta eivät jaa samaa etnistä identiteettiä. Höckerstedtin mukaan suomenruotsalaisesta etnisyydestä ei kuitenkaan haluta keskustella julkisesti.
Ymmärtäisimmekö paremmin toisiamme, jos tästä puhuttaisiin?
Yllätyksekseni huomasin, että asiaa on tutkittu, viittauksia löytyy jopa wikipediasta - mutta maininnalla, että näistä ei sitten yleensä puhuta julkisesti.
Wikipedia:
Suomenruotsalaiset alkoivat varsinaisesti korostaa omaa, suomenkielisistä eroavaa identiteettiään 1800-luvun jälkipuolella. --- Svekomaanit korostivat, että Suomen ruotsinkieliset muodostavat oman ruotsalaisen kansallisuuden Suomessa. Usein käytettiin termiä östsvenskar, itäruotsalaiset.
Ilmeisesti myös suomenruotsalaisuus on Pohjanmaalla lähempänä ruotsalaisuutta kuin helsinkiläinen suomenruotsalaisuus. Näin kirjoittaa kaveri Pohjanmaalta:
[På Österbotten] Man tittar på svensk TV, läser VeckoRevyn och Amelia, känner väl till svenska politiker, svensk kultur, svenska skådisar och artister etc. Det är så naturligt att man inte ens reflekterar över saken.
Man identifierar sig utan tvekan mer med det rikssvenska än med det finska. En österbottning är starkare i sin identitet som svensk, helt enkelt svensk och svenskspråkig, än en svenskspråkig person bosatt i Hesa.
Tuntuu ilmeiseltä, että suomenruotsalaiset näkevät itsensä, historian ja Suomen kansalaisten luonnollisen viiteryhmän toisin kuin suomenkieliset. Tästä ei vain ole puhuttu.
wikipedia:
Suomenruotsalainen kielitieteilijä Leif Höckerstedt katsoo, että suomenruotsalaisuutta on mahdotonta tarkastella Ruotsista irrallaan olevana ilmiönä. Hänen mukaansa Suomen suomenkieliset ja ruotsinkieliset ovat sitoutuneet yhteisiin poliittisiin tavoitteisiin, mutta eivät jaa samaa etnistä identiteettiä. Höckerstedtin mukaan suomenruotsalaisesta etnisyydestä ei kuitenkaan haluta keskustella julkisesti.
Ymmärtäisimmekö paremmin toisiamme, jos tästä puhuttaisiin?
Re: Suomenruotsalainen identiteetti
Se suomenruotsalainen tutkija, jota wikipedia lainaa, puhuu muualla netissä siitä, että suomenruotsalaiset ovat keskellä kielenvaihtoprosessia ruotsista suomeksi.
Ilmeisesti suomenruotsalaiset puhuvat näistä asioista jonkin verran keskenään ja aika kiivaastikin.
Suomenkieliset eivät ole vuosikymmeniin päässeet järkevästi keskustelemaan kieli-identiteeteistä tai kansallisista identiteeteistä. On ollut vain virallinen yksimielisyys siitä, että Suomi on kaksikielinen ja jokaisen täällä tulee osata molempia kieliä ja tämä asiantila on ehdottoman hyödyllinen ja välttämätön.
Juurensa keskustelemattomalla ilmapiirillä on varmasti myös kylmän sodan aikakaudessa, jolloin Suomen asema Viroa miehittävän Neuvostoliiton yya-kumppanina hävityn sodan ja alueluovutusten jälkeen oli aika merkillinen. Olemme tottuneet siihen, että totuuksia ei sanota ääneen.
Ilmeisesti suomenruotsalaiset puhuvat näistä asioista jonkin verran keskenään ja aika kiivaastikin.
Suomenkieliset eivät ole vuosikymmeniin päässeet järkevästi keskustelemaan kieli-identiteeteistä tai kansallisista identiteeteistä. On ollut vain virallinen yksimielisyys siitä, että Suomi on kaksikielinen ja jokaisen täällä tulee osata molempia kieliä ja tämä asiantila on ehdottoman hyödyllinen ja välttämätön.
Juurensa keskustelemattomalla ilmapiirillä on varmasti myös kylmän sodan aikakaudessa, jolloin Suomen asema Viroa miehittävän Neuvostoliiton yya-kumppanina hävityn sodan ja alueluovutusten jälkeen oli aika merkillinen. Olemme tottuneet siihen, että totuuksia ei sanota ääneen.
Mielestäni nyt olisi aika olla rehellinen ja luopua liturgioista. Suomi ei ole osa Skandinaviaa, ei ole koskaan ollutkaan. Ruotsinkielisen wikipedian mukaan vasta keskiajan jälkeen jonkin skandinavisen maan miehittämät alueet (saamelaisten alueet, Suomi ja Grönlanti) alettiin laskea osaksi "Nordenia".
Iso osa suomenruotsalaisista ja ilmeisesti myös osa suomenkielisistä suomalaisista kokee kuitenkin olevansa osa "Nordenia" ja kavahtaa ajatusta, ettei tätä yhteyttä enää pidettäisi pakollisen kielenopetuksen ja virallisten kannanottojen kautta yllä.
Iso osa suomenkielisistä ei ole kuitenkaan koskaan omaksunut sidosta "Nordeniin". Mielestäni tämä asia joudutaan hyväksymään. Ja se ei tarkoita, että suomenruotsalaisia pitäisi syyttää tai syrjiä.
Toivon, että tuleviin keskusteluihin tulisi paljon maltillisia ja älykkäitä kommentteja - ja syntyisi uusia tarinoita historiasta ja tulevasta, erityisesti suomenkielisen Suomen kohdalla.
Iso osa suomenruotsalaisista ja ilmeisesti myös osa suomenkielisistä suomalaisista kokee kuitenkin olevansa osa "Nordenia" ja kavahtaa ajatusta, ettei tätä yhteyttä enää pidettäisi pakollisen kielenopetuksen ja virallisten kannanottojen kautta yllä.
Iso osa suomenkielisistä ei ole kuitenkaan koskaan omaksunut sidosta "Nordeniin". Mielestäni tämä asia joudutaan hyväksymään. Ja se ei tarkoita, että suomenruotsalaisia pitäisi syyttää tai syrjiä.
Toivon, että tuleviin keskusteluihin tulisi paljon maltillisia ja älykkäitä kommentteja - ja syntyisi uusia tarinoita historiasta ja tulevasta, erityisesti suomenkielisen Suomen kohdalla.
Tästä propagandasta pitäisi voida puhua, mutta ihmiset sulkevat heti korvansa ja silmänsä, jos heidän epäillään nielleen "propagandaa". Sehän tarkoittaa, että he ovat olleet höynäytettävissä eikä kukaan tahdo myöntää sellaista.
Mielestäni olisi syytä miettiä, millä keinoin propaganda osoitetaan valheelliseksi sanomatta sitä propagandaksi![{L_SMILIES_WINK} ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
Itselleni oli hyvin silmiä avaavaa tajuta, että samalla kun rkp ja suomenruotsalaiset suosittelevat suomenkielisille varhaista pakollista ruotsinopiskelua, jotta saksa ja englanti opittaisiin helpommin, ahvenanmaalaisista nuorista (joilla on siis äärimmäisen vahva ruotsi äidinkielenään) lähes kolmasosa opiskelee pelkkää englantia peruskoulussa.
Entä jos tavoitteena olisi osoittaa, että suomenruotsalaisten kokema "Norden", vaikka onkin ihan kiva paikka, ei ole suomenkielisten viitekehys, ei ole koskaan ollutkaan. Miten tämä tehtäisiin korrektisti?
Mielestäni olisi syytä miettiä, millä keinoin propaganda osoitetaan valheelliseksi sanomatta sitä propagandaksi
![{L_SMILIES_WINK} ;)](./images/smilies/icon_e_wink.gif)
Itselleni oli hyvin silmiä avaavaa tajuta, että samalla kun rkp ja suomenruotsalaiset suosittelevat suomenkielisille varhaista pakollista ruotsinopiskelua, jotta saksa ja englanti opittaisiin helpommin, ahvenanmaalaisista nuorista (joilla on siis äärimmäisen vahva ruotsi äidinkielenään) lähes kolmasosa opiskelee pelkkää englantia peruskoulussa.
Entä jos tavoitteena olisi osoittaa, että suomenruotsalaisten kokema "Norden", vaikka onkin ihan kiva paikka, ei ole suomenkielisten viitekehys, ei ole koskaan ollutkaan. Miten tämä tehtäisiin korrektisti?
-
- Viestit: 1388
- Liittynyt: 17.11.2008 23:14
- Paikkakunta: Nurmijärvi
- Viesti:
Se onnistuu minusta ihan hyvin kiinnittämällä huomiota vain siihen, että noita ideologisia viitekehyksiä ja identiteettejä ei noin yleisesti ottaen voi legitiimisti ihan vaan lailla säätää ja yrittää saada aikaiseksi koska ne muka ovat jo olemassa. Jos me assosioidumme johonkin "Nordeniin" niin kai se sitten tapahtuu ilman sen määrätietoista jauhamista ja pönkittämistäkin. Oikeastaan kaikenlaisissa Neuvostoliitoissa ja Pohjoismaissa on jotain hämärää jos homman pitää olla näin tunnustuksellista kuin se on...
Re: ETELÄSSÄ KEHYSTÄ VIITTEEKSI.
Tapsa: "Ns. pohjoismainen yhteiskuntatyyppi on eri asia kuin skandinaavinen kieliyhteisö."
Tämä on aika oleellinen asia, joka keskusteluissa hämärtyy...
Tämä on aika oleellinen asia, joka keskusteluissa hämärtyy...
-
- Viestit: 1388
- Liittynyt: 17.11.2008 23:14
- Paikkakunta: Nurmijärvi
- Viesti:
... mutta valitettavasti ruotsifaneille tietynlainen kielen ja "sivistyksen" yhteys on jotenkin ihan itsestäänselvyys. Siis minulle on tosiaan ihan vakavalla naamalla sanottu että "demokratia tulee lännestä", ja siksi on osattava ruotsia. Eli siis ollaan valmiita sotkemaan ei pelkästään pohjoismainen, vaan myös länsimainen yhteiskuntajärjestys ja skandinaavinen kieliyhteisö.
On se kumma miten muualla länsimaailmassa selviydytään osaamatta ruotsia. Tai ehkä vaihtoehtoisesti me suomenkieliset tosiaan ollaan ihan poikkeuksellisen onnettomia tapauksia![{L_SMILIES_ROLLING_EYES} :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
On se kumma miten muualla länsimaailmassa selviydytään osaamatta ruotsia. Tai ehkä vaihtoehtoisesti me suomenkieliset tosiaan ollaan ihan poikkeuksellisen onnettomia tapauksia
![{L_SMILIES_ROLLING_EYES} :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)
Tässä aika yllättävä näkemys suomalaistuneen suomenruotsalaisen (vain oma sana takeena) taholta:
Unohtuu että ruotsin eri murteet olivat rahvaan villejä kieliä. Edes ruotsinkielisiä kouluja ei ollut. Ne olivat latinankielisiä. Asia muuttui hiljalleen vasta Valistuksen jälkeen. Myös Turun Akatemia oli latinankielinen, sillä ei ollut mitään tekemistä ruotsin kanssa. Porvarit puhuivat myös saksaa.
Tämä 'ruotsin historiallinen asema' on myytti ja nykypäivinä siihen uskominen on jo huonoa sivistystä. Silloin ei ole luettu historiaa.
Sukumme kääntyi suomenkieliseksi vuonna 1915, Suomen itsenäistymisen alla. Syy isovanhempieni haluun irtisanoutua suomenruotsalaisuudesta oli kielen ja skandinaavisen kulttuuriperinnön eriytyminen suomenruotsalaisessa kulttuurissa. Tämä oli selvästi nähtävissä pääkaupunkiseudulla jo sata vuotta sitten. Suomenruotsalaisesta kulttuurista on tieten tahtoen tehty siirtolaistaustaisen porvariston ja heitä hännystelevien eliittikulttuuria.
Ruotsinkielinen työväenluokka ja tavalliset maamiehet on ajettu nykyisessä suomenruotsalaisessa kulttuurissa ahtaalle. Suomenruotsalaisessa vähemmistössä on käytännössä jäljellä vain kahta yhteiskuntaluokkaa: rannikon suurtilalliset ja pääkaupunkiseudun voimakkaasti venäläistaustainen porvaristo. Tällaisella väestöpohjalla ei ole enää mitään aitoa kansankulttuuria, joka pohjautuisi skandinaaviseen perinteeseen, josta ruotsin puhekielikin kumpuaa.
Nämä kaupunkiporvarit --- Heidän 'kulttuurinsa' ei tunne niitä asioita, jotka saivat kirkonisät kiertämään kotiseutuni metsät kaukaa, asioita jotka ovat olleet skandinaaveille pyhiä jo vuosituhansia. He eivät tiedä, kenen metsästyskoirat haukkuvat sunnuntaisin horisontin takana, kuten ne ovat tehneet 1300-luvulta saakka. Tämä on sitä ruotsinkielistä kulttuuria, jonka ruotsinkielinen kirkko ja valtionhallinto ovat hävittäneet tästä maasta jo kauan ennen kieliriitoja. Jäljelle jäänyt suomenruotsalaisuus on ihmissuvun juurettomimmasta aineksesta koottua onttoa pönötystä, ja sen onttoja yhteiskunnallisia saavutuksia: vallan ja mammonan ja ulkoisten tunnusten esittelyä. Minä en aio nostaa kättäni kysyttäessä, haluanko nähdä tällaista kulttuuria säilytettävän.
Tämä siis vain esimerkkinä siitä, että suomenruotsalaisuuden sisällä on moninaisia käsityksiä siitä, mikä oikeasti yhdistää suomenruotsalaisia ja mitä suomenruotsalaisuus on...
Unohtuu että ruotsin eri murteet olivat rahvaan villejä kieliä. Edes ruotsinkielisiä kouluja ei ollut. Ne olivat latinankielisiä. Asia muuttui hiljalleen vasta Valistuksen jälkeen. Myös Turun Akatemia oli latinankielinen, sillä ei ollut mitään tekemistä ruotsin kanssa. Porvarit puhuivat myös saksaa.
Tämä 'ruotsin historiallinen asema' on myytti ja nykypäivinä siihen uskominen on jo huonoa sivistystä. Silloin ei ole luettu historiaa.
Sukumme kääntyi suomenkieliseksi vuonna 1915, Suomen itsenäistymisen alla. Syy isovanhempieni haluun irtisanoutua suomenruotsalaisuudesta oli kielen ja skandinaavisen kulttuuriperinnön eriytyminen suomenruotsalaisessa kulttuurissa. Tämä oli selvästi nähtävissä pääkaupunkiseudulla jo sata vuotta sitten. Suomenruotsalaisesta kulttuurista on tieten tahtoen tehty siirtolaistaustaisen porvariston ja heitä hännystelevien eliittikulttuuria.
Ruotsinkielinen työväenluokka ja tavalliset maamiehet on ajettu nykyisessä suomenruotsalaisessa kulttuurissa ahtaalle. Suomenruotsalaisessa vähemmistössä on käytännössä jäljellä vain kahta yhteiskuntaluokkaa: rannikon suurtilalliset ja pääkaupunkiseudun voimakkaasti venäläistaustainen porvaristo. Tällaisella väestöpohjalla ei ole enää mitään aitoa kansankulttuuria, joka pohjautuisi skandinaaviseen perinteeseen, josta ruotsin puhekielikin kumpuaa.
Nämä kaupunkiporvarit --- Heidän 'kulttuurinsa' ei tunne niitä asioita, jotka saivat kirkonisät kiertämään kotiseutuni metsät kaukaa, asioita jotka ovat olleet skandinaaveille pyhiä jo vuosituhansia. He eivät tiedä, kenen metsästyskoirat haukkuvat sunnuntaisin horisontin takana, kuten ne ovat tehneet 1300-luvulta saakka. Tämä on sitä ruotsinkielistä kulttuuria, jonka ruotsinkielinen kirkko ja valtionhallinto ovat hävittäneet tästä maasta jo kauan ennen kieliriitoja. Jäljelle jäänyt suomenruotsalaisuus on ihmissuvun juurettomimmasta aineksesta koottua onttoa pönötystä, ja sen onttoja yhteiskunnallisia saavutuksia: vallan ja mammonan ja ulkoisten tunnusten esittelyä. Minä en aio nostaa kättäni kysyttäessä, haluanko nähdä tällaista kulttuuria säilytettävän.
Tämä siis vain esimerkkinä siitä, että suomenruotsalaisuuden sisällä on moninaisia käsityksiä siitä, mikä oikeasti yhdistää suomenruotsalaisia ja mitä suomenruotsalaisuus on...
Tapsa:
"Ns. pohjoismainen yhteiskuntatyyppi on eri asia kuin skandinaavinen kieliyhteisö. --- Erityisesti Ruotsin sosialidemokraattisen liikkeen valta-asema ja ns. kansankotiperinne on vanginnut Suomessa ne, jotka saattaisivat edustaa suomalaisen kansan itsenäisiä kielipolittisia pyrkimyksiä. "
Olen palannut ajattelemaan tätä kommenttia, kun olen miettinyt, miksi poliitikot eivät näytä edes näkevän ongelmaa. Mielestäni tämä selitys on hyvin osuva. Se kohtelee myös poliitikkoja hiukan kunnioittavammin kuin pelkkä ajatus säätiörahoituksen merkityksestä (mikä ei varmaan ole pieni sekään).
Miten tiiviit välit on suomalaisilla puolueilla ruotsalaisiin sisarpuolueisiinsa?
"Ns. pohjoismainen yhteiskuntatyyppi on eri asia kuin skandinaavinen kieliyhteisö. --- Erityisesti Ruotsin sosialidemokraattisen liikkeen valta-asema ja ns. kansankotiperinne on vanginnut Suomessa ne, jotka saattaisivat edustaa suomalaisen kansan itsenäisiä kielipolittisia pyrkimyksiä. "
Olen palannut ajattelemaan tätä kommenttia, kun olen miettinyt, miksi poliitikot eivät näytä edes näkevän ongelmaa. Mielestäni tämä selitys on hyvin osuva. Se kohtelee myös poliitikkoja hiukan kunnioittavammin kuin pelkkä ajatus säätiörahoituksen merkityksestä (mikä ei varmaan ole pieni sekään).
Miten tiiviit välit on suomalaisilla puolueilla ruotsalaisiin sisarpuolueisiinsa?
Re: TANNER-FAGERHOLM(-LIPPONEN)
Tapsa:
"Ainakin sosialidemokraattinen liike on ollut sokeasti ruotsalaisten kielipolittisessa talutusnuorassa....Siellä ei suomen kieltä tunnustettu..
Lipponen edustaakin jo kriisivaihetta näissä suhteissa. Hän ikäänkuin olisi halunnut olla jotain myös, mutta aika on toinen, ja maailma on muuttunut."
Lipponen roikkuu vanhassa, pitää kynsin ja hampain kiinni vanhoista rakenteista, jotka pysyvät enää hädin tuskin pystyssä. Lipponen on niin vallanhaluinen, että hänen on ilmeisesti mahdotonta nähdä olevansa menneisyyden vanki, puhumattakaan, että myöntäisi pudonneensa kehityksen kelkasta. Pakkoruotsittamisen aika kun on auttamattomasti ohi.
"Ainakin sosialidemokraattinen liike on ollut sokeasti ruotsalaisten kielipolittisessa talutusnuorassa....Siellä ei suomen kieltä tunnustettu..
Lipponen edustaakin jo kriisivaihetta näissä suhteissa. Hän ikäänkuin olisi halunnut olla jotain myös, mutta aika on toinen, ja maailma on muuttunut."
Lipponen roikkuu vanhassa, pitää kynsin ja hampain kiinni vanhoista rakenteista, jotka pysyvät enää hädin tuskin pystyssä. Lipponen on niin vallanhaluinen, että hänen on ilmeisesti mahdotonta nähdä olevansa menneisyyden vanki, puhumattakaan, että myöntäisi pudonneensa kehityksen kelkasta. Pakkoruotsittamisen aika kun on auttamattomasti ohi.
Re: KAKSIKIELISYYS VALTIONUSKONTONA ON NUORI ILMIÖ.
Tapsa:
"Yleinen ns. kaksikielisyyttä koskeva propaganda alkoi oikeastaan vasta peruskoulun pakkoruotsin seurauksena, selityksenä sille miksi koko(suomenkielinen) kansa on joutunut tällaiseen alistettuun asemaan.
Sellainen valtiollinen ja valtakunnallinen kaksikielisyys, joka velvoittaisi kansalaiset muuttumaan kahden kielen taitajiksi, joista kielistä toinen on vain marginaalisen pikkuvähemmistön äidinkieli (mikä on täysin mahdotonta ja pähkähullu ajatus) toimii jonkinlaisena valtionuskontona, jota hokevat merkittävät eturivin vaikuttajat."
Pakkoruotsittaminen on valtionuskonto/valtionideologia, johon kaikkien odotetaan sitoutuvan. Ilman sitoutumista pakkoruotsittamis-uskontoon ja pakkoruotsittamis-ideologiaan ei voi opiskella eikä saada valtion tai kuntien virkoja. Urakehitys ei ole mahdollista ilman pakkoruotsimis-ideologian hyväksymistä.
Olisiko suomenruotsalaisen identiteetin ydinolemus juuri pakkoruotsittamis-ideologian ja pakkoruotsittamis-uskonnon toteuttamisessa?
"Yleinen ns. kaksikielisyyttä koskeva propaganda alkoi oikeastaan vasta peruskoulun pakkoruotsin seurauksena, selityksenä sille miksi koko(suomenkielinen) kansa on joutunut tällaiseen alistettuun asemaan.
Sellainen valtiollinen ja valtakunnallinen kaksikielisyys, joka velvoittaisi kansalaiset muuttumaan kahden kielen taitajiksi, joista kielistä toinen on vain marginaalisen pikkuvähemmistön äidinkieli (mikä on täysin mahdotonta ja pähkähullu ajatus) toimii jonkinlaisena valtionuskontona, jota hokevat merkittävät eturivin vaikuttajat."
Pakkoruotsittaminen on valtionuskonto/valtionideologia, johon kaikkien odotetaan sitoutuvan. Ilman sitoutumista pakkoruotsittamis-uskontoon ja pakkoruotsittamis-ideologiaan ei voi opiskella eikä saada valtion tai kuntien virkoja. Urakehitys ei ole mahdollista ilman pakkoruotsimis-ideologian hyväksymistä.
Olisiko suomenruotsalaisen identiteetin ydinolemus juuri pakkoruotsittamis-ideologian ja pakkoruotsittamis-uskonnon toteuttamisessa?
TK: "Pakkoruotsittaminen on valtionuskonto"
Olen tähän asti vierastanut tätä uskontovertausta. Mutta huvittavaa on, että kuulin sen nyt pakkoruotsin kiihkeältä puolustajalta hiukan eri muodossa.
Minulle esitettiin vertaus, että opiskelevathan kaikki juutalaisetkin hepreaa, vaikkei se ole kenenkään äidinkieli. Lapset saavat jo aivan pienenä ryhtyä opiskelemaan hepreaa, koska se pitää juutalaisen uskonnon ja kulttuurin koossa.
Tämä oli häkellyttävä vertaus. Kenties nyt monella taholla esitetty ajatus päiväkotien muuttamisesta ruotsikylvyiksi on jollain alitajuisella tavalla kytköksissä ajatukseen, että tarvitsemme ruotsin kieltä pitääksemme suomalaisen kulttuurin (siis sen jossa suomenruotsalaisuus on oleellinen perustus) koossa. Tässä mielessä kulttuuri on uskonnonomainen ja vain oikeaoppinen usko, siis oikeaoppinen kulttuuri voi tulla kyseeseen.
En pidä mielikuvilla maalailusta, en äärimmäisistä vertauksista - keskusteluissa pitäisi pyrkiä älylliseen rehellisyyteen, ei demagogiaan. Huomaan kuitenkin, että äärimmäisissäkin vertauksissa voi olla yllättävän tosiksi osoittautuvia puolia.
Olen tähän asti vierastanut tätä uskontovertausta. Mutta huvittavaa on, että kuulin sen nyt pakkoruotsin kiihkeältä puolustajalta hiukan eri muodossa.
Minulle esitettiin vertaus, että opiskelevathan kaikki juutalaisetkin hepreaa, vaikkei se ole kenenkään äidinkieli. Lapset saavat jo aivan pienenä ryhtyä opiskelemaan hepreaa, koska se pitää juutalaisen uskonnon ja kulttuurin koossa.
Tämä oli häkellyttävä vertaus. Kenties nyt monella taholla esitetty ajatus päiväkotien muuttamisesta ruotsikylvyiksi on jollain alitajuisella tavalla kytköksissä ajatukseen, että tarvitsemme ruotsin kieltä pitääksemme suomalaisen kulttuurin (siis sen jossa suomenruotsalaisuus on oleellinen perustus) koossa. Tässä mielessä kulttuuri on uskonnonomainen ja vain oikeaoppinen usko, siis oikeaoppinen kulttuuri voi tulla kyseeseen.
En pidä mielikuvilla maalailusta, en äärimmäisistä vertauksista - keskusteluissa pitäisi pyrkiä älylliseen rehellisyyteen, ei demagogiaan. Huomaan kuitenkin, että äärimmäisissäkin vertauksissa voi olla yllättävän tosiksi osoittautuvia puolia.